![](https://s.05447.com.ua/section/logo/upload/pers/130/logo.png?20240901)
10:30, 22 лютого 2017 р.
Як Ревізор побував у Конотопської відьми
Розсердився якось пан сотник Микита Уласович Забрьоха на конотопську відьму, Явдоху Зубиху, за те, що не влаштувала вона його весілля з красунею Оленою. От і вирішив він помститися, та надумав перевірити той шинок, де чаклує Конотопська відьма.
Смутно і невесело було того вечора у славному містечку Конотопі. Вже піднявся місяць, і по вулицях стихла біганина, галас вщух, увесь народ щез, нема на вулицях нікого. Лиш по Успенсько-Троїцькій разом зі своїм щирим приятелем писарем чимчикував пан Микитиа Уласович Забрьоха. Підійшли вони до “Конотопської відьми”, а та корчма на тлі ночі вогнями сяє, музикою вабить!
![2017-01-21 21-24-00 2017-01-21 21-24-00](/dist-assets/images/cap.jpg)
2017-01-21 21-24-00
Стоїть на дверях сторожовий козак, і до відьми не пускає.
- От клята Явдоха, все передбачила! - лайнувся сотник, і затупав ногами на козака: - Ану, пусти!
А тому хоч би що, стоїть, як стіна! Довелося сотнику розкошелитися. Сунув козаку гроші, сторожовий і подобрішав. Надягнув Микиті Уласовичу на руку якогось браслета паперового, вклонився, і - милості просимо!
Зайшли Забрьоха з писарем у корчму, а їх молода панянка на вході зустрічає, посмішкою сяє. Куди, питає, присядете?
- Веди, - каже сотник, - туди, де чоловіки люльку смалять.
От вона йому й кивнула: сюди, мовляв. Зайшов Уласович у кімнату, де чоловіки та, чого гріха таїти, і деякі дівчата, вмостившись за столами, пихтіли димом. Тільки не з люльки, а з якихось мундштуків. Дивиться Забрьоха, та дивується: що воно за штука така?
![8809c-clip-12kb (1) 8809c-clip-12kb (1)](/dist-assets/images/cap.jpg)
8809c-clip-12kb (1)
- Це кальяном зветься, - пояснив сотнику грамотій-писар.
Сіли вони на м’який диванчик, аж тут підбігає до них дівчина, красою ліпа, бровами союзна, та й подає меню. Подивився Забрьоха на ту писанину, тільки голову почухав.
![2017-01-21 19-24-54 2017-01-21 19-24-54](/dist-assets/images/cap.jpg)
2017-01-21 19-24-54
- Ти розкажи мені сама, чим у вас тут частують, - посоромився, бач, признатись, що неписьменний.
Офіціантка всміхнулась чарівно та й почала запитувати: а що бажають дорогі гості? Чи рибу, чи м'ясо? А може випічку? Чарчину? І це можна! Й миттю метнулася на кухню.
- І все, бач, знає! Хоч би разок запнулася, бісова дівчина! - пробурмотів вслід їй сотник. - Ну то побачим, чи довго готуватимуть. Бо чути, у сусідній світлиці весілля гуляють. От вже певно кухарі замешкають!
Та як не злорадів сотник, проте досить скоро принесли й замовлення: спочатку пиво, незабаром салат.
А далі м'ясні медальйони й смажену з салом картопельку. Трохи згодом подали запечену рибу, узвар і кнедлики якісь до нього.
- А ну, побачимо, чи вміє Явдоха готувати! - сотник потіг носом, відрізав шматок м'яса, пожував, і вдоволено кивнув.
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-6 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-6](/dist-assets/images/cap.jpg)
Повечеряли приятелі, аж тут і кальян піднесли. Вдихнув сотник того диму, та й здивувався. Зовсім на тютюн не схоже. Таке щось соковите, духмяне! І стало йому так ясно, так хороше!
- От поясни мені, - питає сотник у писаря. - Всі курять, а дим коромислом не стоїть! Певно, Явдоха вікна повідчиняла, щоб дим виходив, чи що? Адже ж таки в цій кімнаті прохолодно! Піду я, розігріюсь трохи.
В "Конотопській відьмі" і смачно поїсти, і добре випити. Та й ніхто за це не буде сварити. Хочу - співаю, хочу - танцюю. А вже що дівчат тут! Вибирай, яка до душі!
Вийшов Забрьоха з-за столу, а з сусіднього помешкання музика геп-геп! І чи то від пива, чи то від тютюну, а мо, і від відьминих чар захотілося Микиті Уласовичу потанцювати, та так, що аж жижки затрусилися!
Заглянув сотник у широку, простору світлицю, та й отетерів: вгорі під стелею відмочки маленькі кружляють! Глянув наліво, аж ондечки летить найголовніша відьма! Певне, сама Явдоха Зубиха.
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-7 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-7](/dist-assets/images/cap.jpg)
- Та це ж шабаш! - Микиті Уласовичу аж страшно стало! Кинувся він в один бік - потрапив на вулицю Соборну.
![2017-01-21 20-01-22 2017-01-21 20-01-22](/dist-assets/images/cap.jpg)
2017-01-21 20-01-22
Метнувся в інший бік - і вже на Олександрівській. А кругом тини плетені, столи накриті, і люди за ними бенкетують.
- Що ж це відьма зі мною скоїла?! Певно той дим із кальяну був справді чарівний!
![2017-01-21 19-57-39 2017-01-21 19-57-39](/dist-assets/images/cap.jpg)
2017-01-21 19-57-39
Бачить Забрьоха, якісь двері. Він - туди!
А там знов люди за столами на м'яких диванчиках сидять, в екран якийсь дивляться, та пісні співають. А по тому екрану літери бігають, і що співати підказують. От громада знай собі, горланить пісень, хто в мікрофон, а хтось просто так. Це у них караоке зветься.
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-10 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-10](/dist-assets/images/cap.jpg)
Хотів і Уласович пісню затягти, та бач, виявляється, за це треба гроші платити.
- За що? Я все одно тих літер не знаю. І мікрофона мені вашого не треба, - я від нього гучніше заспіваю! - та й затяг Забрьоха сороміцької. А дівчата та хлопці як повскакують, та давай танцювати - так їм сподобалася сотникова пісня! Микита Уласович і собі розійшовся. Та тільки махне рукою - зачепить сусіда, скоче вбік - штовхне когось, ледь дівча молоденьке не задавив.
- Ой, та й тісно тут! Хотів я було тропака врізати, тільки місця тут для мене замало.
А писар йому й шепче:
- Кажуть, у Відьми світлиця є простора, от там місце, де розвернуться!
Пішли Забрьоха з писарем туди, де танцюють. Аж там народу!!!
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-11 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-11](/dist-assets/images/cap.jpg)
І на сцені на узвишші дівчата таке виробляють, що соромно й сказати. А щоб усім було це видно, на стіні приладнали здоровенний, - як то його писар казав? Монітор!
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-12 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-12](/dist-assets/images/cap.jpg)
Як глянув Забрьоха на тих дівчат, то спочатку аж руками очі прикрив. Та тільки не втерпів, і через пальці - зирк! Ці дівчата на сцені ну такі запальні! Як пішов сотник витанцьовувати, то і про Олену свою, через яку журився, забув. Яка там Олена, коли навкруги стільки чарівних дівчат!
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-13 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-13](/dist-assets/images/cap.jpg)
Він би до ранку так танцював та тільки упрів.
- От і знайшов я, до чого присікатись: надто душно у Відьми. Коли людей багато, то чим же дихати? - сказав, виходячи надвір.
![Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-14 Як Ревізор побував у Конотопської відьми, фото-14](/dist-assets/images/cap.jpg)
- А де ж сама Конотопська відьма? Явдоха Зубиха? - озирнувся сотник, а там великими літерами сяє: “Конотопська відьма”. - Так ось де ти, чарівнице! Хотів я на тебе посваритись, та передумав. Навіщо мені Олена, коли я щотижня можу у Конотопської відьми і смачно попоїсти, і добряче випити. Та й ніхто за це не буде сварити. Хочу - співаю, хочу - танцюю. А вже що дівчат тут! Вибирай, яка до душі!
Прийшов додому сотник, і велів писарю записати, та дати людям знати: "Конотопська відьма" - ось, де гарно відпочити-погуляти, печаль забути, смуток розігнати! Раджу вам сюди сходити, а декому б і учащати!
Якщо ви помітили помилку, виділіть необхідний текст і натисніть Ctrl + Enter, щоб повідомити про це редакцію
Останні новини
10:09
28 серпня
15:00
27 серпня
23:24
26 серпня
live comments feed...